AVSNITT 7
Det är en pojke! Han är ju skadad!
Det är en av tjuvarna! Hämta madam, fort!
Mrs Mailey, kom genast ner!
Susan, hon har bett om att inte bli störd.Vad är fel?
Ms Rose, de har fångat en inbrottstjuv. Han är i serveringsrummet, helt blodig.
Stanna där, ms Rose! Det är han jag sköt igår. Han är skadad, men desperat.
Det här är inget för kvinnor. Men hur har han kommit hit?
Jag sa att han inte kunde kommit långt. Jag träffade med första skottet.
Stackarn, är han svårt skadad? Han blöder en hel del, miss.
Ni måste bära upp stackarn. Susan, gå och förbered en säng.
Men... Skynda dig, Susan!
Han lider, vem han än är!
Jag måste berätta för min tant vad som hänt. Brittles?
Efter att du hjälpt mr Giles, rid efter dr Losberne.
Och berätta för konstapeln också.
Konstapeln. Ja, miss. Giles.
Var varsam, för min skull.
Hon är mjukhjärtad, välsigne henne.
Upp med honom, men försiktigt, han är farlig.
Här är han. Men jag varnar er, han har inte rakat sig på länge.
Jag ska bara se så att han är ofarlig.
Här är er skurk.
Den här pojken kan väl ändå inte vara nån inbrottstjuv?
Ondskan har många ansikten. Vid så ung ålder?
Den drabbar, liksom döden, inte bara de äldre.
De unga och svaga drabbas ofta.
Doktorn, ni kan inte mena att pojken är medbrottsling med vilje?
Se så svag han är! Han måste ha drivits av hunger, eller misshandel.
Rose, det angår inte oss. Slänga ett sjukt barn i fängelse!
Vi har inga skäl för nåd.
Trots att han var febrig igår, envisades pojken med att ge hela historien.
Så det gjorde han? Vi borde inte störa honom mer.
Kom, jag berättar vad jag hörde så kan ni döma för er själva.
Om ni sett in i hans ögon som jag, och sett smärtan,
och hört hans röst, hade ni inte tvivlat på berättelsen.
Det gör jag inte, jag är tacksam.
Den stackars pojken!
Det är synd att ni kallat på konstapeln.
Giles och Brittles har säkert berättat för alla att de fångat en vilde.
Vad kan vi göra för barnet?
Mrs Maylie, om ni tillåter mig att prata sans med er butler,
ska jag avleda tråkigheterna.
Då överlåter jag hela saken till er. Tack, madam.
Giles! Så det var ni som skadesköt vår fånge?
Jag hade den äran. Äran? Du kan ha hamnat i svårigheter.
Du menar väl inte att han dör? Jag skulle aldrig döda en pojke.
Jag önskar med hela mitt hjärta att han återhämtar sig.
Som god kristen, tänker du svära, inför magistratet,
på att den pojken är samme som du såg igår kväll?
Svara! Ut med det!
Det handlar om identiteten.
Det sker ett inbrott. Alarm uppstår.
Ni tror er se en skymt av en pojke genom mörkret.
Rädslan, krutröken.
Nästa kväll kommer en skadad pojke till samma hus.
Och bara för att hans arm är skadad, bär du hand på honom
med fara för hans liv och svär på att han är en tjuv.
Är ni säkra på att det är han?
För om ni inte är det kan ni hamna i trubbel.
Det var i all välmening, sir. Om jag inte trott att det vara samme pojke
skulle jag inte stört honom. Jag är inte en grym man, sir.
Tror ni det fortfarande?
Tror vad, sir? Att det var samme pojke.
Jag vet inte om det var samme pojke.
Jag kan inte svära på det.
Skulle Brittles kunna svära på det då?
Dumme Brittles kan jag tala med. Han säger det jag säger, sir.
Han får inte ställa till det för mig. Det är bäst du tar hand om det genast.
Ja, sir.
Ni är inte anklagad för nåt, Giles. Ni gjorde er plikt.
Jag försökte, madam.
Jag ska se till att ni blir belönad. Tack, madam, mycket vänligt.
Det här beror inte på pojken. Naturligtvis inte, sir.
Brittles, kom hit!
Ni var hård mot stackars Giles. Lagen hade varit hårdare mot pojken.
Men han var tvingad att stjäla. Likväl...
Vem skulle tvinga en oskyldig pojke att göra en sån sak?
Här är jag just tillbaka, iskall och genomblöt
efter en natt utomhus och allt du gör är tjuta om pojken.
Här, Bill, så du slutar skaka. Det är nordanvinden.
Vad skulle jag göra? De kom tillbaka med hundar.
Ska jag dö för en pojke som ändå var döende?
Är du säker på att han var döende? Han höll på att förblöda.
Annars skulle jag gjort slut på honom, hellre än att låta honom tjalla.
Om han är död, har du bestulit mig. Han var värd pengar.
Vadå för pengar? Bry dig inte om det.
Det är den där mörke mannen du träffar?
Vad vill han Oliver, va? Jag är bara bekymrad för pojken.
Så bekymrad att du svor på att döda Bill, om han kom tillbaka utan honom.
Må vargar slita din strupe, din djävul!
Mig kan du inte sätta dit, som andra.
Jag vet tillräckligt för att du ska hänga bredvid mig. Försök bara!
Vi får se vem som mördar vem! Jag visste inte vad jag sa.
Jag var inte mig själv. Du är alltid dig själv; din hund!
Han är febrig. Det är nordanvinden. Ligg ner, Bill.
Han ska nog ligga ett par veckor. Vi hämtar vad han behöver.
Nu får vi bli vänner, Bill.
Mitt liv hänger på dig och ditt på mig.
Vänner, käre Bill. Ha! En sån vän!
Dodger tar reda på om pojken lever. Jag igen?
Vem annars? Han kan inte vara långt från där Bill lämnade honom.
Men om de tagit honom då? Då får du vara uppfinningsrik, Dodger.
God morgon, master Oliver. Du ser bättre ut.
Du är snart stark nog för att komma ut till landet med oss.
Jag är mycket tacksam, miss Maylie. Det behöver du inte vara.
Din förbättring gör min tant och mig mycket glada.Tack, Susan.
Miss Rose... Ja?
Jag kan inte sluta tänka på hur otacksam jag är.
Mot mr Brownlow, som tog hand om mig och mrs Bedwin.
Jag undrar vad de tänker, jag gav mig av med pengarna...
Oliver, från det att du öppnade ögonen
har du inte gjort annat än tiggt om att vi ska finna mr Brownlow.
Doktorn har lovat att så snart du är stark nog, ska han ta dig till honom.
Har han? Vad ska jag göra när jag får se hans snälla ansikte igen?
Han var snällare än nån far kunde vara.
Tack, Susan.
Minns du inget av dina föräldrar, Oliver?
Jag ser min mor i drömmar...
Men hon dog när jag föddes.
Jag förstår. Ingen talade nånsin om min far.
Jag ser min mor i mina drömmar också. Jag var liten när hon dog.
Och inte mycket äldre när min far dog. Mannen jag trodde var min far...
Vi är båda föräldralösa, Oliver.
Var mrs Maylie er faster eller moster? Ingetdera är jag rädd.
Jag togs om hand av fattiga grannar. De var snälla.
Sedan förändrades de.
Det var en svår tid. Jag trodde jag bar skulden
och förtjänade omildheten.
Det var samma för mig. Tack och lov såg mrs Maylie min oro.
Hon adopterade mig senare.
Hon är mycket snäll.
Men har hon inga egna barn?
Jo. En son... Harry.
Jag har inte sett honom i huset. Han är vuxen nu, Oliver.
Upptagen med sin karriär i parlamentet.
Jag skulle vilja träffa honom. Det gör du en dag.
Här är en bild på honom.
Han ser ut som mrs Maylie, tror jag. Jag tycker Harry ser ut som sig själv.
Jag skulle vilja ha en bror, eller rent av en syster.
Harry är inte min riktiga bror.
Fast han betyder kanske mer för mig än en bror skulle gjort.
Kom, jag läser för dig. Det finns många böcker att välja bland.
Finns Robinson Kruse? Mr Brownlow visade mig den.
Nu när du är bättre, tänker du inte på annat än mr Brownlow.
Vi är hos mr Brownlow inom en timme. Kan vi inte komma fram fortare?
Inte utan att hamna i ett dike. Skrämmer inte hjärtat av London dig?
Inte så mycket, sir. Ingen kommer att skada dig.
Det ska vi se till. Kör!
Bevare mig! Unge Oliver har lyckats igen.
Den gatan är det, sir. Den här. Duktigt, min pojke, vilket hus är det?
Det där. Därvid. Där fönsten står ut. Här, Hodges.
Såja, pojke. Om nån minut träffar du din vän igen.
Sir... sir, se!
Lugn, Oliver. Nån är säkert kvar.
Ingen bor där nu, sir. Vad har då hänt med mr Brownlow?
Åkte till Västindien, sir. Västindien!
Ja. Han åkte för, ja, en sex veckor sen, väldigt plötsligt.
Tillsammans med hushållerskan och en annan man.
Hur länge är de borta? Vet inte, sir. Kanske för gott.
Tack... Glad att stå till tjänst, sir.
Kom, Oliver!
Såja, min pojke.
Imorgon tar vi dig bort från stan, då blir allt bättre.
Direkt hem, Hodges. Så snabbt ni kan!
Vem kunde trott det?
Lever flott i det huset. Vilken tur, va, Dodger?
Du kallar det tur. Jag har strövat runt i Putney i dagar.
Så sant. Ingen är så bra som du på spår, min pojke.
Du fann honom åt oss.
Nej, det har jag inte.
Efter en halv dag var huset igenklappat.
De har åkt söderut tills våren. Familjen, tjänarna, alla.
Utom en betjänt och en hund.
Ja ja.Vart söderut? Frågade du inte folk i husen runt omkring?
Klart jag gjorde. Ingen visste säkert. Nån nämnde Berkshire.
Berkshire.
Gå tillbaka och ta reda på mer.
Jag kan inte få reda på mer. Tjänarna i Putney är tystare än möss.
Vad heter familjen? Maylie.
Maylie? Maylie. Och det är allt.
Stick då. Stoppa lite mat i magen.
Stick, säger jag.
Inte utan pengarna till det. Mitt namn är inte Gröngöling.
Sätt pösmunken på det. Fint folk i Berkshire är hans avdelning.
Jag är inte uppsnofsad för det.
Herr uppfinningsrik är lite för uppfinningsrik ibland, mr Monks.
Pojken har gjort ett bra jobb.
Han kanske har rätt.
Har du hört talas om familjen? Jag har hört namnet.
Men det kan det inte vara, det får inte vara de.
Vadå, Monks? Inget som rör dig.
Men du letar reda på dem?
Ja.
Inte är det världens ände.
Ens på vintern.
Nej, nu blev det shack.
Det var bättre.
Jag hälsar på Oliver igen om nån månad.
Han behöver inte medicin längre. Bara kärlek och omtanke.
Rose skämmer bort pojken. Hon har känt sig ensam sen Harry for.
Det är ämne jag inte vill ha ert råd i, doktorn.
Kära mrs Maylie, jag önskar ni ville göra det. När två ungdomar är så...
Jag vet var ni tycker. Jag håller av Rose.
Men en oäkting kan aldrig gifta sig med en man med officiell karriär.
Hon själv vet mycket väl om det.
Så bra. Nu är jag shack.
Omvärlden skulle aldrig tillåta det.
Omvärlden hade velat se den pojken hängd. Med nöje.
Ni sjöng fel, Brittles. Gjorde jag det, mr Giles?
God morgon, unge herrn. Och vart är du på väg?
Jag ska möta Rose nere i byn.Två gånger i veckan hälsar hon på sjuka.
Men hon låter inte mig följa med. Det gör hon rätt i.
Du har inte ont i armen? Nej, sir.
Utmärkt. Men jag vill ändå se på den. Jag väntar på dig i huset.
Ska aldrig din son komma och hälsa på?
Inte förrän till våren. Han är hos sin beskyddare i Dorset.
Ni vet förstås båda vad som är bäst.
Men om jag vore en ung man som Harry...
Så skulle ni vara lika envis som ni är nu, kan jag tro.
Här kommer barnen.
Oliver, kom hit. Låt mig se på dig.
Rose, du kanske vill spela för doktorn före teet.
Fast du ser trött ut.
Bara lite.
Du har haft tur, Oliver. Allt du får är ett litet ärr.
Till våren spelar du cricket ska du se.
Kom och sitt. Resan var förgäves, madam.
Min hjälp behövs inte längre hos er.
Men jag var åtminstone till nytta i byn.
Rose, älskling...?
Rose! Kära barn, vad är det? Doktorn?
Hon darrar.
Jag blir snart bättre. Vill nån stänga fönstret?
Det gör jag.
Det är redan stängt, madam. Jag har aldrig sett dig sån.
Hon är fått en förkylning.
Jag behöver nog bara vila. Jag går till mitt rum.
Jag hjälper er. Kom.
Giles, direkt upp till rummet. Ja, madam.
Kära barn. Hämta min medicinväska, Oliver.
Drick det här, min kära. Försök.
Bra.
När började huvudvärken?
Två dagar? Och ni har besökt byn, har jag hört?
Sov nu. Inget att oroa sig för.
Mrs Maylie, jag är mycket bekymrad. Det går en ohygglig feber i byarna.
Ni kan inte mena att...
Jag tänker inte ljuga för er.
Min kära stackars flicka. Hon har hög feber.
Som förvärras.
Hur mår hon, mr Giles?
Hon försämras, är jag rädd.
Vad kan vi göra? Allt har gjorts.
Det måste finnas nåt mer.
Vad är det? Vad försöker ni säga?
Harry... Harry...
Ni hörde...?
Det kanske finns nåt vi kan göra.
Hur mår miss Rose, madam?
Hon är mycket dålig. Hon ska väl inte dö, madam?
Guds vilja råder. Jag älskar henne och endast Han vet hur mycket.
Säg åt mr Giles att jag behöver ett brev skickat omgående, gällande miss Rose.
Låt mig ta det, madam. Låt mig göra nåt, jag ber er.
Nåväl.
Ursäkta sir, är ni godsägaren? Jag är väl knappast diskaren, eller?
Sir, mrs Maylie på Hawthornes vill ha det här brevet skickat. Express, sir.
Så det vill hon?
Och här är pengar för besväret. Mrs Maylie måste lite på mig.
Och det kan hon.
Min pojke sadlar märren och rider allt vad han kan.
Här, du ser ut att behöva lite porter...
Nej tack, sir. Jag måste skynda mig tillbaka.
Ursäkta, sir... Ut vägen, pojke.
Vad i hela...?
Är du riktig, eller spökar du?
Jag letar efter dig och då dyker du upp.
Kom hit pojke! Förbannelse!
Han spökar för mig, spökar.
Sir, vad har pojken gjort för att ni reagerar så? Känner ni honom?
Känner? Inte en timme går utan att jag tänker på honom och ser hans ansikte.
Var kom han från vart ska han? Förbi byn. Han bor med mrs Maylie.
Maylie. En änka med en adoperad dotter? Svara mig! Ja eller nej!
Miss Rose, ja. Känner ni dem också? Det är himmelens eller helvetets verk.
Hur annars kunde... nåt...
Sir! Vad felas er?
Hämta hjälp nån...! Fort, till gården!